Nostradamus

D'ençà de la publicació del seu llibre, que rarament s'ha deixat d'imprimir des de la seva mort i que sempre ha estat molt popular a tot el món, Nostradamus ha atret molts seguidors. Els seus entusiastes, per no dir res de la seva bona premsa, li donen el crèdit d'haver predit la majoria dels principals esdeveniments mundials. En canvi, la major part de les fonts acadèmiques mantenen que les associacions fetes entre els successos i les quartes de Nostradamus són principalment el resultat de males interpretacions o males traduccions (a vegades deliberadament) o són massa ambigües per poder ser útils com a prova d'un poder predictiu real. A més, cap de les fonts llistades aporta evidència que algú hagi mai interpretat una quarteta de Nostradamus de forma que pogués identificar un esdeveniment encara per ocórrer [|[1]]. De totes maneres, l'interès pel treball d'aquesta prominent figura de la [|Renaixença Francesa] encara és considerable, especialment en els mitjans de comunicació i en la cultura popular, i les profecies han estat assimilades als resultats d'aplicar el pretès [|Codi Bíblic], així com altres suposats treballs profètics.
 * Nostradamus** ([|Sant Romieg de Provènça], [|14 de desembre] de [|1503] – [|Selon de Provènça], [|2 de juliol] de [|1566]), nom llatinitzat de **Michel de Nostredame** o **Miquèl de Nostradama** en occità, va ser un dels publicadors de [|profecies] més famosos del món. És conegut pel seu llibre //Les Propheties//, la primera edició de la qual va aparèixer el [|1555].

Infància
Nascut a Sant Romieg de Provènça a [|Occitània] el 14 de desembre de 1503, on el seu pretès lloc de naixement encara existeix, Michel de Nostredame va ser un dels almenys 8 fills de Reynière de St-Rémy i el comerciant de gra i notari Jaume de Nostredame. Família d'orígens [|jueus], fins a la conversió del pare d'en Jaume de Nostredame, Guy Gassonet, al [|catolicisme] als voltants de 1455, escollint el nom de "Pierre" i el cognom de "Nostredame" (aparentment escollit pel nom del sant del dia en que la conversió es va oficiar). [|[2]] Els seus germans coneguts inclouen Delphine, Jehan (als voltants de 1507–77), Pierre, Hector, Louis (nascut el 1522), Bertrand, Jean and Antoine (nascut el 1523). Es coneix poca cosa més de la infància de Nostradamus, malgrat que hi ha una creença ferma que va ser educat pel seu besavi per part de mare Jean de St. Rémy[|[4]], fet que és discutible per la desaparició de dades històriques després de 1504, quan el nen només tenia un any. [|[5]]

Anys d'estudiant
A l'edat de quinze anys, Nostradamus va accedir a la universitat d'[|Avinyó] per cursar el batxillerat. Després de poc més d'un any (quan ja devia haver cursat educació clàssica en [|retòrica], [|gramàtica] i [|llògica], més que els estudis posteriors de [|geometria], [|aritmètica], [|música] i [|astronomia]/[|astrologia]), es va veure obligat a abandonar [|Avinyó] quan la universitat va tancar les seves portes davant l'irrupció de la [|pesta negre]. Al 1529, després de varis anys com a [|farmacèutic], va ingressar a la universitat de [|Montpellier] per doctorar-se en [|Medicina]. Va ser expulsat poc després d'ingressar quan es va descobrir que havia estat farmacèutic, un treball explícitament vetat pels estatuts de la universitat. El document de l'expulsió (//BIU Montpellier, Register S 2 folio 87//) encara existeix als arxius de la facultat. [|[1]] De totes maneres, molts dels seus editors l'anomenen "Doctor". Després de la seva expulsió, Nostradamus segueix treballant, suposadament com a farmacèutic, quan es va fer famós per crear la "píldora rosa", que suposadament protegia contra la plaga.[|[6]]

Casament i treball de curació
El 1531 Nostradamus és convidat per [|Julius Caesar Scaliger], un prominent Renaixentista, per anar a [|Agen].[|[2]] Allà es casa amb una dona de nom incert (possiblement Henriette d'Encausse), que dona a llum a dues criatures. [|[7]] El 1534 la seva dona i els seus fills moren, possiblement a causa de la pesta. Després de la seva mort, segueix viatjant, travessant [|França] i possiblement [|Itàlia] .[|[2]] [|En el seu retorn al 1545, assisteix al metge Louis Serre en la lluita contra la pitjor irrupció de la plaga a][|Marsella], per lluitar posteriorment pel seu compte contra els brots de la malaltia a [|Salon de Provence] i la seva capital regional [|Aix-en-Provence]. Finalment, el 1547, s'estableix Salon-de-Provence a una casa que encara es pot trovar actualment, i on es casa amb una ben aposentada vídua amb el nom de Anne Ponsarde, la qual li dona sis fills més (tres fills i tres filles).[|[2]] Entre els anys 1556 i 1567, Nostradamus i la seva dona adquireixen una tretzena part del gran projecte organitzat per Adam Craponne per irrigar la zona seca de Salon i el proper Désert de la Crau from the river [|Durance].[|[5]]

Profeta [[image:200px-Nostradamus_by_Cesar.jpg link="http://ca.wikipedia.org/wiki/Nostradamus#cite_note-ref5-4"]]
Després d'una altre visita a Itàlia, Nostradamus es comença a desplaçar de la medicina cap a l'ocultisme. Seguint tendències populars, escriu un [|almanac] cap al 1550, i per primera vegada llatinitza el seu nom (Nostredame) per el de Nostradam//us//. Encoratjat per l'èxit de l'almanac es decideix a escriure'n un més anualment. Recollits conjuntament contenen almenys 6338 profecies, [|[8]][|[1]] així com almenys nou calendaris anuals, tots ells iniciant-se l'u de gener i no, com es creu a vegades, el Març. Va ser principalment una reacció a causa dels almanacs Nostradamus va començar a rebre consultes astrològiques i prediccions per part de la noblesa d'altres persones benestants de terres llunyanes, malgrat que normalment ell esperava que li facilitessin les dates de naixement on basar els horòscops, en contra de la pràctica habitual dels astròlegs professionals. [|[5][|]][|[3]] Llavors va començar el se projecte d'escriure un llibre de un miler de quartets [|quatrains], que constitueixen les extenses profecies sense datar per les quals encara és famós avui en dia. Sentint-se vulnerable al fanatisme religiós, va tramar un mètode per ocultar el seu significat utilitzant una sintaxi [|Virgilitzada], jocs de paraules i una mescla de llenguatges com el [|Grec Clàssic], italià, [|llatí] i [|Provençal]. Per raons tècniques en la publicació de tres entregues (l'editor de la tercera i última entrega semblava poc inclinat a iniciar-ho a la meitat del segle), els últims 58 quartets del segle 17 no han sobreviscut en cap edició existent. Els quartets, publicats en un llibre titulat //Les Propheties//, van rebre diverses reaccions un cop arribats al públic. Alguna gent pensaren que Nostradamus era un servent del diable, un impostor o un malat mental, mentre varis entre l'èlit pensaren que eren profecies inspirades espiritualment, estant sota la llum de les seves fonts post bíbliques (vegeu a sota [|Fonts Literàries]), com Nostradamus mateix preferia dir. [|Caterina de Mèdici], la reina consort del rei [|Enric II de França], va ser una de les principals admiradores de Nostradamus. Després de llegir els seus almanacs al 1555, que van proporcionar pistes a diverses amenaces anònimes a la família reial, ella el convoca a [|París] per poder-se explicar i dibuixar horòscops per als seus fills. Al mateix temps, ell temia poder ser decapitat, però al moment de la seva mort al 1566, Caterina el nombra **Counselor** i Metge de **Capçelera** del rei. Diverses notes biogràfiques de la vida de Nostradamus apuntant el seu temor a ser perseguit per [|Heretgia] per l'[|Inquisició], però ni la [|profecia] ni l'[|astrologia] estaven dins la seva "jurisdicció", i només hauria estat en perill si hagués practicat la [|Màgia] per ajudar-se en les prediccions. De totes maneres, la seva relació amb l'església com a profeta i sanador era excel·lent. El seu empresonament puntual a Marignane a finals de 1561 va ser motiu per la publicació del seu almanac pel 1562 sense el permís exprés del bisbe, contrari al recent decret reial.