2a+lectura+de+hume

||  || (111-114) ** || Emocions, normes morals i lleis. || Les normes morals i les lleis, s'elaboren bàsicament (encara que amb l'ajuda de la raó) de les emocions morals. || // Capgireu i doneu tantes voltes com volgueu a la qüestió, que no aconseguireu fer que la moralitat recideixi en cap relació. Finalment haureu de recòrrer a les decisions del sentiment. // ||  || (115-116, 119-121) ** || Demostració de la moral. || La moralitat no es pot demostrar (a diferència de les matemàtiques) || // Quan afirmem que dos i tres són iguals a la meitat de deu, entenc perfectament aquesta relació d'igualtat (...) Però quan utilitzeu això per establir una comparació amb les relacions morals, he de confessar-vos que no us entenc gens. // ||  || (128-135)** || Moralitat, raó i llei de la rectitud. || La regla de rectitud no es pot determinar amb la raó. Hume afirma, que abans ha d'existir la maldat per a poder ser percebuda, i així la raó pugui percebre la maldat d'una acció. || // No, dieu, la moralitat consiteix en la relació de les accions amb la regla de la rectitud; i les anomenem bones o dolentes segons hi concordin o no (...) Com es determina? Per la raó, dieu, que examina les relacions morals de les accions. Així, determinem les accions morals comparant l'acció, amb la regla; i la regla la determinem considerant les relacions morals dels objectes. D'això en dieu raonar? // ||  || (141-145, 146-151) ** || La metafísica i la moralitat. || La metafísica no és el mètode correcte per a trobar la moralitat, els sentiments, els sentits, són els que determinen les normes morals. Mètode inductiu, no metafísic. Defineix la virtut i troba elements contraris o comuns a les accions, la seva teoria emotiva de la moral. || // La nostra hipòtesi és planera. Mantés que el sentiment determina la moralitat. Defineix la virtut com a <>, i el vici és el contrari d'això. (...) Llavors considerem en quins aspectes aquestes accions concorden, i d'aqui, mirem d'obtenir alguna observació general relativa a aquests sentiments. Si anomeneu tot això metafísica (...) el vostre estil de pensar no està fet per a les ciències morals. // || (166)** || Diferencia entre les reflexions intel·lectuals i les decisions morals. || En les reflexions intel·lectuals partim de premisses conegudes (dades) i n’inferim enunciats nous i desconeguts. Per contra, en les decisions morals, tots els aspectes han de ser coneguts prèviament. || //En la deliberació moral, prèviament hem de conèixer els objectes i les seves relacions mútues; i sospesant-ho tot plegat, elegim això o allò. No cal demostrar fets nous ni descobrir noves relacions. Se suposa que ja tenim presents les particularitats del cas abans de resoldre’ns a censurar o aprovar res. // || (179)** || El cor com la seu dels nostres sentiments || El cor té les seves raons, que la raó no coneix, i a les quals es té que sotmetre. Per tant, tot el nostre raonament es redueix a cedir als sentiments. || //L’aprovació o la cesura subsegüents ja no són feina del judici, sinó del cor; i ja no consisteix en una proposició o afirmació teòrica, sinó en un sentiment o sensació. // || (204)** || La moralitat || La moralitat no consisteix en cap mena de relacions d’idees, és un sentiment d’aprovació o censura envers les accions, les qualitats o els caràcters. || //Les determinacions morals, doncs,consisteixen en aquests sentiments, no pas en el descobriment de cap mena de relacions. [...] A partir d’això, ja no ens resta sinó copsar els sentiments de cesura o aprovació que ens farà decidir si l’acció és criminal o virtuosa. // || (228) ** || La bellesa és producte dels sentiments || La bellesa natural o la de les matemàtiques no són una qualitat de cap objecte, material o formal, sinó l’efecte que produeix en la nostra ment, que, per naturalesa, és susceptible de tenir aquests tipus de sentiment. || //La bellesa no és una qualitat del cercle. [...] No és sinó l’efecte que produeix la figura sobre la ment, que per la seva estructura o constitució particular és susceptible de tenir aquests sentiments. // || (241)** || La bellesa || Palladio i Perrault diuen que la bellesa no està en qualsevol persona, únicament en les persones intel·ligents, d'aquelles que poden disfrutar de les sensacions que pot oferir la bellesa. En canvi Hume diu que la bellesa és la part dels objectes en el moment que hi ha un observador. || //La bellesa no és cap part o element d'una columna, sinó que neix del conjunt tan bon punt aquesta figura composta es manifesta a una ment intel·ligent, susceptible de gaudir de les sensacions més refinades//. || (263)** || Judici moral || Els judicis morals no són qüestions de fet ni relacions d'idees, no es fonamenten en la raó, sinò en els sentiments. El sentit o sentiment moral forma part de l'estructura universal de la naturalesa humana, i ens fa odiós el vici i amable la virtut. || //Hem de reconèixer que el crim o la immortalitat no són fets ni relacions particulars que puguin ser objecte de l'enteniment, sinò que neixen del sentiment de desaprovació que, per l'estructura de la naturalesa humana, sentim inevitablement en percebre la barbàrie o la traïció.// || (269)** || Els objectes inanimats || Hume posa un exemple; els arbres, com a éssers vius no són estrictament objectes inanimats, però no són agents morals. És a dir els arbres, les pedres, els animals coses sense ànima no poden sentir ni amor ni odi, tampoc poden obtenir mèrits. || //Els objectes inanimats poden tenir les mateixes relacions mútues que observem en els agents morals, però els primers no poden ser objecte d'amor o d'odi, ni susceptibles de mèrit.// || de les accions humanes, sinó que els ha de confiar enterament al criteri dels sentiments i les emocions dels homes, que son independents a les facultats intel·lectuals.// ||  || //Ha d’haver alguna cosa que sigui desitjable per ella mateixa, i això per virtut del seu acord o coincidència amb un sentiment o emoció de l'home.// || <span style="font-family: 'Arial','sans-serif';"> || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">//La raó ens dona el coneixement de la veritat i la falsedat, el gust ens proporciona el sentiment de la bellesa i la lletjor, del vici i la virtut. La raó descobreix els objectes com son naturalment en la natura, l'altre produeix facultats per embellir o embrutar els objectes naturals amb colors que treuen el sentiment intern, crea un nou objecte.// ||
 * **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">CAPÍTOL (LÍNIA) ** || **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">TEMA/TESI ** || **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">COMENTARI ** || **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">TEXT ** ||
 * <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">**Cap.1 (4-9)** || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Raó i sentiment Moral || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Hume afirma: “Si tenim sort de descobrir en el curs d’aquesta investigació el veritable origen de la moral, clarament podrem veure fins quin punt intervenen el sentiment i la raó en les determinacions d’aquesta. || //<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Tot i que havíem ajornat decidir res sobre aquesta qüestió per tal de no embolicar-nos en especulacions enrevessades, [...] podem reprendre el fil i examinar fins a quin punt la raó i el sentiment participen en la decisió de lloar o censurar. // ||
 * **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Cap.2 (13-20) ** || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">La utilitat || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Hume dóna molta importància a la utilitat (per això se’l considera precursor de l’utilitarisme. Tot i així, no considera que la utilitat, basada en la raó, sigui l’única font de l’aprovació o lloança moral. Per analitzar la importància de la utilitat considera el seu paper en la virtut moral de la justícia. || //<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Només la raó pot preveure les tendències de les qualitats o accions i assenyalar-ne les conseqüències beneficioses per a la societat o la persona que les posseeix. Molt sovint això comporta controvèrsies [...] i això és observable en qüestions relatives a la justícia. // ||
 * **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Cap.2 (22-25) ** || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">La justícia || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Defensa que la utilitat pública és l’únic origen de la justícia i que la reflexió sobre les conseqüències benèfiques de la seva virtut és l’única base del seu mèrit. || //<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Si cada exemple concret de justícia fos útil a la societat, com ho són els de benevolència, la decisió seria molt més fàcil de prendre i difícilment hi podria haver grans controvèrsies. // ||
 * **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Cap.3 (45-49) ** || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">La raó i els sentiments en el judici moral || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">La utilitat, i la raó que la determina, no són més que instruments o mitjans. Els fins últims són sentiments o emocions. La seva filosofia moral és emotivista, ja que considera que els enunciats morals es regeixen per les emocions i no per la lògica o la raó. || //<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">La utilitat no és més que una tendència a un cert fi [...]. És necessari un sentiment que es manifesti per si mateix i que ens faci preferir les tendències útils a les perjudicials. // ||
 * **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Cap.4 (57-64) ** || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Teoria moral de Hume “La raó no és la única font de la moral”. || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">L’enteniment, la raó, pot indicar-nos quines són les conseqüències probables de les nostres accions, però que és el nostre sentiment qui determina els nostres fins i la preferència per les accions útils i beneficioses davant de les perjudicials. || //<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">Tanmateix, suposem que sigui falsa: vol dir que haurem de buscar una altra teoria més satisfactòria. Doncs bé, M’atreviria a afirmar que no se’n trobarà cap mentre continuem suposant que la raó és l’única font de la moral. // ||
 * **Cap.5 (68-71)** || La raó i la moralitat || En contra dels racionalistes, Hume afirma que els judicis morals es duen a terme mitjançant els sentits, no la raó, no es dedueixen lògicament. || // Això és especialment observable en aquesta filosofia que atribueix el discerniment de tota distinció moral només a la raó sense fer intervenir-hi per a res el sentiment. //
 * ** Cap.7
 * ** Cap.8
 * **Cap.9
 * ** Cap.10
 * <span style="font-size: 10pt; color: black; font-family: 'Arial','sans-serif';">**Cap.11
 * <span style="font-size: 10pt; color: black; font-family: 'Arial','sans-serif';">**Cap.11
 * <span style="font-size: 10pt; color: black; font-family: 'Arial','sans-serif';">**Cap.12
 * **<span style="font-size: 10pt; color: black; font-family: 'Arial','sans-serif';">Cap.14
 * **Cap.15
 * **Cap.16
 * **Cap.17
 * **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-bidi-font-size: 11.0pt; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">Cap.18 **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">
 * <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-bidi-font-size: 11.0pt; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">(280-285) **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;"> || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">els fins humans i la raó || <span style="font-size: 10pt; line-height: 115%; font-family: 'Arial','sans-serif';">Els fins humans depenen plenament dels sentiments que els empeny a actuar indiferentment de la raó. <span style="font-family: 'Arial','sans-serif';"> || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">//La raó no pot explicar els fins últims
 * <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-bidi-font-size: 11.0pt; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">(280-285) **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;"> || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">els fins humans i la raó || <span style="font-size: 10pt; line-height: 115%; font-family: 'Arial','sans-serif';">Els fins humans depenen plenament dels sentiments que els empeny a actuar indiferentment de la raó. <span style="font-family: 'Arial','sans-serif';"> || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">//La raó no pot explicar els fins últims
 * **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-bidi-font-size: 11.0pt; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">Cap.19/20 **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">
 * <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-bidi-font-size: 11.0pt; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">(290-300) **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;"> || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">el sentiment i el desig || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">El desig ha d'anar lligat amb els sentiments d'una persona, per desitjar s'ha de sentir, es una tonteria desitjar una cosa sense tenir un sentiment que ens empeny a fer-ho.
 * **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-bidi-font-size: 11.0pt; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">Cap.21 **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">
 * <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-bidi-font-size: 11.0pt; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">(305-310) **<span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;"> || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif'; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES;">raó i gust || <span style="font-size: 10pt; font-family: 'Arial','sans-serif';">La raó realment és una cosa innata sense afegir-hi res, com es realment, el gust es pròpiament el contrari, al afegir facultats a un objecte li treuiem la bellesa interior, la qual fa que es proporcioni un objecte totalment nou.

Treball fet per: Robert Menetray, Sonia Roca, Toni Grau, Victor Gomar, Sergi Miguel.