Paris+i+la+Poma+d'Or

=__ Par i s i la poma d'or__=

En la celebració d'unes noces, la nimfa Éride va llançar a l'aire una poma d'or en la qual estava escrit: Per a la més bella. Les deesses Hera, Atenea i Afrodita es van disputar la poma. Però el déu-missatger Hermes, per a evitar una baralla entre elles, la va agafar i la hi va lliurar a Paris ...



//**Afrodita, Atenea i Hera**//
- Té… Tu seràs l'àrbitre.

-Jo?

-Sí, tria. Qui et sembla més bella?

Paris tenia alguns dubtes:

-Dividiré la poma en tres parts…

-No! –va dir Hermes-. Això no pots fer-ho… Has de donar-se-la a una d'elles.

-D'acord.

Les tres deesses es van posar una al costat de l'altra, en el concurs de bellesa més antic de la història.

La deessa Atenea va dir:

-Que Afrodita es tregui el seu cinturó màgic… que brilla molt i despista.

I Afrodita va contestar:

-I tu treu-te aquest casc que duus. Si t'atreveixes,és clar… perquè sense ell estàs horrible.

Paris les examinava una a una, començant per Hera, la més callada fins llavors.

Cadascuna de les deesses li va prometre un premi si li donava la poma.

Hera li va dir:

-Et faré l'home més ric del món.

Atenea:

-Et faré vencedor en totes les batalles. I l'home més bell i savi del món.

I Afrodita:

-Jo et lliuraré a Helena d' Esparta, la dona més bella.

Helena era bella i de pell delicada. Es diu que havia nascut d'un ou de cigne. Tots els prínceps de Grècia van voler casar-se amb ella, encara que al final ella es va anar amb Menelao.
 * //Helena d'Esparta (o de Troia)//**

Paris es va interessar per l'assumpte:

-I què puc fer llavors, si està casada?

-D'això m'encarrego jo…

A Paris li temptava la idea de conèixer a Helena, una de les convidades a les noces de la nimfa. Paris mirava com Helena parlava amb la resta dels convidats; i va començar a enamorar-se d'ella.

Llavors va decidir el següent:

-Doncs mira, Afrodita, tu ets la deessa més bella, saps? –I li va donar la poma:- Pren-la, has guanyat!

Donant per acabat el concurs de bellesa.

Llavors Hera i Atenea es van allunyar agafades del braç, geloses i empipades, pensant en com venjar-se.

Però Afrodita encara havia de complir la seva promesa… Llavors va fer que Helena d' Esparta també es fixés en Paris i s'enamorés d'ell.

I aquella mateixa nit els dos junts van fugir en un vaixell, camí de Troia.

[Susana Castela 2F-07]